שלוש תערוכות חדשות במשכן לאמנות, עין חרוד ייפתחו ביום שישי, ה-29.
חלון לחלום על יופי | מאיר אגסי | אוצר: יניב שפירא
שומר הגן | בעז נוי | אוצר: אבי לובין
הקונצרט במחצבה ומישורי אי התאמה | רלי דה פריס | אוצרת: גליה בר אור
שלוש תערוכות יחיד חדשות במשכן לאמנות. האחת תשא אופי רטרוספקטיבי ותרכז דגשים מיצירתו הענפה של מאיר אגסי ז"ל, השנייה היא תערוכתו המוזיאלית הראשונה של האמן בעז נוי החוגגת את השוטטות האורבנית, והשלישית, עבודת וידאו המהווה מפגש בין העבר להווה במחצבת עין חרוד, ומתקשרת את צביונו של המשכן לאמנות כנכס תרבותי שאין לו תחליף בקאנון הישראלי.
משכן לאמנות, עין חרוד, המוזיאון המוביל והוותיק בצפון, מציג תערוכות אמנות של טובי האמנים בארץ ובעולם. באוסף המוזיאון כ-20,000 עבודות של אמנים יהודיים מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
מבנה המוזיאון, שנחנך בשנת 1948, הוא יצירה ארכיטקטונית מודרניסטית מרהיבה, המבוסס על תאורה טבעית ומהווה השראה לאדריכלים מקומיים ובעלי שם עולמי.
המוזיאון כולל ארבעה עשר אולמות תצוגה נרחבים, חצרות פנימיות נחבאות וקסומות ואוירה מיוחדת וממגנטת. סיפורו ההיסטורי יוצא הדופן, התערוכות המוצגות בו, ואדריכלות האור הטבעי מזמנים למבקר חוויה ייחודית.
חלון לחלום על יופי | מאיר אגסי | אוצר: יניב שפירא
מאיר אגסי (קיבוץ רמת הכובש, 1947–בריסטול, 1998) היה אמן, אספן, סופר, משורר ומבקר אמנות ישראלי שחי מאז תחילת שנות השמונים באנגליה. למרות המרחק הפיזי מישראל, יצירתו הייתה נטועה במידה רבה בהוויה ובתרבות המקומית ובה־בעת שאבה השראה מאמנים, מגמות ותנועות באמנות המערבית. בפברואר 1998 נהרג אגסי עם אשתו טסה ובנם דניאל בתאונת דרכים ועזבונו האמנותי הועבר לישראל ונקלט במשכן לאמנות בעין חרוד. חצי יובל שנים לאחר מותו, עבודותיו של אגסי נוגעות עדיין בשאלות רלוונטיות שמעסיקות את העולם המוזאלי גם היום, ביניהן לגבי אופני תצוגה, אחסון, שיווק, מיתוג, הגדרה של קאנון ויחסי אמן־ממסד.
התערוכה הרטרוספקטיבית חלון לחלום על יופי, פורשת סקירה כרונולוגית של פרקים ביצירתו של אגסי, למן אמצע שנות השבעים ועד הכרזתו על מוזאון מאיר אגסי בשנת 1992. היא מזמנת הכרות עם תכנים אוטוביוגרפיים והייצוגיים העצמיים השזורים בעבודותיו לצד המתח שבין דימוי לטקסט המהותי ליצירתו ומדגיש את חיפושו המתמיד אחר זהות אמנותית.
שומר הגן | בעז נוי | אוצר: אבי לובין
הציור של בעז נוי מתחיל בחוויה פרטית, רגע של מפגש אקראי ולא מתוכנן שמתרחש תוך כדי שוטטות בעיר. זהו שיטוט במקומות שמוכרים לו, ובכל זאת הוא מזמן הפתעות. נוי מאפשר לעצמו לגלות את העיר שוב ושוב ולפגוש אותה כל פעם מחדש. כמו אצל דמותו של המשוטט נוסח בודלר או בנימין, לשוטטות הזו אולי אין תכלית במובן הצר של המילה, אבל היא מאפשרת נקודת מבט חדשה על המרחב המוכר, קשב לחיים העירוניים וחיפוש אחר השראה ופלא ביומיום.
נוי מצייר את נופי חיפה, עיר מגוריו, ירושלים ותל אביב. הרחובות בציוריו שוממים מאדם ובכל זאת הנוכחות האנושית מאוד מורגשת בהם.
התערוכה שומר הגן התגבשה לאורך השנה האחרונה, וביתר שאת בחודשים האחרונים. נוי צייר באינטנסיביות רבה ציורים שבהם נטענו השקט וההמתנה בחרדה, סמטאות ריקות הפכו לאתרים פוטנציאליים לאסון וגנים ליליים לאזורים של אי־שקט.
הקונצרט במחצבה ומישורי אי התאמה | רלי דה פריס | אוצרת: גליה בר אור
ב-1926, יאשה חפץ -מגדולי הכנרים והמפורסם שבהם מגיע להופעה במחצבת הגיר עין החרוד, מול קהל נרגש שהגיע בבגדי חג לבנים. היה זה אירוע מיתולוגי בתולדות היישוב העברי, וממנו נותרו רק תצלומים ספורים. כמעט 100 שנה לאחר מכן, נפגשה האמנית רלי דה פריס עם תצלום האירוע, מפגש שהיכה והשפיע עליה עמוקות.
דה פריס היא אמנית רב־תחומית, אדריכלית נוף המשלבת בעבודתה שדות ידע כגון גאולוגיה וגאוגרפיה. היא ביקשה לשוב עם המוזיקה לאתר המחצבה הנטושה. בעבודת הוידאו "הקונצרט במחצבה ומישורי אי התאמה" היא יזמה שיתוף פעולה עם המוזיקאים יעל ברולסקי ואילן וולקוב בכינור ורם גבאי בתופים (Mines) ליצירת קונצרט עכשווי אשר מחייה מחדש את האירוע ההוא.